5 кущів для вашого саду, які вражають кольором і формою листя
08.12.2020
576
0
![](/_sf/87/46158189.jpg)
Причому листя одних рослин можуть постійно мати те чи інше яскраве або незвичайне забарвлення, а інших — ще й кардинально змінюють рослину протягом сезону. Зрозуміло, серед цих культур є і високорослі, і компактні, і світлолюбні, і тіньовитривалі, і для легких грунтів, і для важких, і ті, що вимагають серйозного догляду, і абсолютно невибагливі... Тобто практично кожен садівник, незалежно від свого досвіду і зайнятості, якщо є бажання, може легко підібрати для будь-якої ділянки такий декоративно-листковий багаторічник.
А щоб вам було легше орієнтуватися в різноманітті цих садових рослин з гарними листям, пропонуємо вам невеликий список таких "родзинок" із коротким описом, фото і порадами по вирощуванню та догляду.
Колеус
Різноманітність забарвлень "кропив'яних" за формою листя цієї тропічної рослини просто вражає недосвідченого глядача — всі відтінки зеленого, жовтий, червоний, горобиново-помаранчевий, червоний, фіолетовий... та не просто однотонні, а з контрастними смужками, обрамленням, плямами. Висота цих рослин — 25-45 см, у садівництві частіше використовують їх найбільш крупнолисткові форми — благо, видів і сортів тропічного уродженця існує безліч.
Колеуси дуже невибагливі в догляді, люблять сонячні ділянки і регулярний рясний полив. Рослини легко розмножуються живцями протягом усього вегетативного сезону. А ось квітки у колеуса краще обривати в міру появи — по-перше, самі по собі вони не дуже декоративні, а по-друге, в процесі формування відбирають сили у листя.
Єдиний "недолік" цього багатолітника в тому, що більшість його сортів і видів не переносять суворих зим, тому рослини в діжках для благополучної зимівлі рекомендується переносити в приміщення (де колеус також повинен обов'язково отримувати велику кількість світла).
Хости
Ці трав'янисті багаторічники, як не дивно, відносяться до сімейства Спаржеві. Але, на відміну від своєї їстівної "родички", цінні, у першу чергу, декоративністю — широкими щільними шкірястим листям різного забарвлення.
Листя хостів росте прикореневими розлогими розетками і буває вкрай різноманітним як за формою і розміром, так і за забарвленням (димчасто-блакитне, насичено-жовте, однотонно зелене, з великими білими або ніжно-салатовими смугами, плямами, обрамленням або пестринами).
Хости бувають як карликових, так і гігантських розмірів, вельми тіньовитривалі, люблять вологу (але при нагоді добре перенесуть короткочасну посуху), потребують нейтральної кислотності ґрунту з хорошим дренажем, не вимагають особливого догляду, легко розмножуються діленням кущів.
Головне у вирощуванні хост, мабуть, не дати замокнути і вимерзнути точці росту в сиру зиму — для запобігання цього рослини восени необхідно обрізати і щедро мульчувати.
Гейхери і гейхерели
Гейхери з сімейства Ломикаменеві — трав'янисті кореневищні багаторічники. Головне їхнє достоїнство для ландшафтного дизайну — красиві великі різьблені листки різних кольорів і відтінків (зелені, сріблясті, жовті, салатові, помаранчеві, лілові, з контрастними малюнками і обрамленням). А що найцікавіше, протягом одного періоду вегетації багато гейхери можуть змінювати забарвлення листя!
Ця культура любить напівзатінені, захищені від вітру ділянки в саду, легкі родючі слабокислі ґрунти і регулярний рясний полив без застою води. До осені пагони гейхери не зрізають, лише в найхолодніші місяці вкривають ялиновим гіллям.
"Родичка" цієї рослини, дуже схожа на неї гейхерела, власне, і була створена в результаті схрещування гейхери з тіареллою. Гібрид вийшов дуже ошатним і також сьогодні широко культивується в якості декоративної рослини по всьому світу. Листки гейхерели можуть бути різноманітного забарвлення (бронзові, жовті, зелені, сріблясті), вони глибоко-лопатеві з різним малюнком.
Від батьків гібрид відрізняється підвищеною зимостійкістю. Всі його сорти рекомендується вирощувати в умовах мозаїчної тіні на родючих нейтральних добре аерованих і вологих ґрунтах. Перед зимою кущі мульчують, а кожні 3-4 роки омолоджують поділом.
Бруннери
Красуні-бруннери з великою кількістю дрібних блакитних квіточок (їх друга назва "незабудники") вважаються воістину "безсмертними" рослинами. Вони добре розвиваються у світлих місцях на родючих вологих ґрунтах, але навіть без них приживуться і на затіненій ділянці з набагато біднішим ґрунтом — а про догляд за бруннерою можете взагалі не згадувати.
У наш же список ми включили цю культуру через безліч варіацій забарвлення листків (особливо цим славляться сорти бруннер Крупнолистковий), які можуть бути всіх відтінків зеленого і жовтого, а також з різновеликою білим обрамленням, "сіткою" або плямами. Після закінчення цвітіння привабливі листки бруннерів поступово всихають, а в другій половині серпня виростають нові і прикрашають квітник до перших заморозків. На зиму листя відмирають, а навесні дуже швидко виростає нова молода поросль. Далі молоде листя продовжує наростати протягом усього сезону.
Роджерсії
Цей гігант рослинного світу (стебла здіймаються вгору часом більш ніж на 1,5 м) родом зі Східної Азії привертає увагу не лише ароматними білими або рожевими пухнастими волотями суцвіть, але і красивими, дуже великими рельєфними пір'ястими листками, які бувають різних кольорів — від темно-зеленого і бронзового до кавового, червонувато-коричневого і майже фіолетового. При цьому листки багатьох сортів роджерсій кардинально змінюють забарвлення протягом сезону.
Рослини люблять тінисті місця з пухким родючим ґрунтом і велику кількість вологи (але без застою води біля коріння!). Роджерсії дуже морозостійкі, абсолютно невибагливі в догляді і практично не схильні до нападу шкідників і розвитку захворювань. Восени при підготовці до зимівлі пагони обрізають під корінь і мульчують. Найбільш декоративні два види роджерсії — Периста і Кінськокаштанолиста